Едгар Алън По
„Един човек познавах в младостта“

Превод от английски: Теменуга Маринова, 2001

chitanka.info

„Един човек познавах в младостта“[0]

Как често забравяме времето,

когато тронът на Вселената —

планините, вятърът, горите —

са отговор, когато питаме.

I.

Един човек познавах в младостта,

умееше с пръстта да разговаря,

сам от рождение сред светлина,

на пътя му светлика бе запален

от Слънце и звезди. О, затова

духът му с Небесата беше равен.

Ала обзет от собствената страст,

не разбра какво над нея има власт.

II.

Мисълта ми може би превърна

в несвързано бълнуване луната.

Блясъкът, повярвах, е изпълнен

със повече величие от всяко

знание забравено и мъдрост,

непокорна същина, която

над нас прозрачна бързо прелетя —

капчица, стопена в лятната трева.

III.

Тъй зеницата се разширява

към любимия предмет като сълза

до клепача щом се приютява,

а той заспива. О, трябва ли така

скрит предметът да не се явява,

да бъде видим, когато пожела —

звук на арфа. Скъсаната струна

е знак и символ. Те ще ни пробудят

IV.

с онова, което в други светове

Бог дари самотника прокуден

извън живота и яркото Небе.

От страстта повикан, той дочува

на духа мелодията устремен,

без вярата си вярващ как безумно,

стремително надолу тласка трона,

чувството приел като корона.

[0] „Един човек познавах в младостта“ — Неточен цитат от „Островът“ на Байрон. — Б.пр. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.